![](https://somcat.cat/wp-content/uploads/2021/12/2173dc84-97b3-48f4-a08d-c7cd5425b4b8.jpg)
15 des. EL MALSON DE LA INSEGURETAT.
La inseguretat ha esdevingut la principal preocupació de la nostra societat. Les dones ja no poden passejar tranquil·les, els pares tenen por per les seves filles, els propietaris per les seves cases que són ocupades impunement, els comerços són assaltats amb creixent freqüència, les colles amenacen joves i grans. Un panorama que ha empitjorat de forma vertiginosa en els darrers anys i sobre el que ningú no té la valentia política de fer front.
L’estúpida i hipòcrita covardia de la classe política catalana, sempre més a prop del delinqüent que de la víctima, és incapaç, impotent i dèbil per prendre mesures contundents. La societat les reclama, però inversemblantment segueix votant a qui no els hi dóna. Els centres de les ciutats es converteixen en llocs incòmodes, on la gent fa el que pot per evitar sortir a partir de determinades hores. Els que poden els abandonen per traslladar-se a altres de més segurs, la caiguda dels preus dels immobles i la pauperització afecta els propietaris, que amb gran esforç i estalvi, van poder comprar-hi els seus habitatges fa anys. Els que aconsegueixen traslladar-se a zones allunyades del centre, han de gastar diners en seguretat, generalment privada, perquè el Govern municipal fa desistiment de funcions i no es compromet a mantenir una seguretat, que per a ells sembla que no té cap valor. És un procés que recorda el viscut a les societats sud-americanes fa dècades; avui els països són senzillament inhabitables pel grau d’inseguretat.
Ens conformarem amb aquesta situació?, Permetrem que la nostra societat visqui en la por permanent? O reaccionarem i exigirem que se’ns tornin la nostra tranquil·litat i la nostra qualitat de vida? Si és així, la resposta haurà de començar a les eleccions municipals vinents.
Ester Gallego.
Presidenta de SOM Catalans.
No hi ha comentaris